Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.
DØDEN ER HER
Vi er faret vild.
- Vel er vi ej. - Vi er på Laurel.
Det her er mit kvarter.
Stands bilen.
Stands bilen!
- Hvad er der? - Det her er min vej.
Jeg er nødt til at gå.
- Jeg må se til dem. Beklager. - Adrian...
Jeg er nødt til at sige farvel.
Der er snart ikke mere benzin.
- Har dine forældre en bil? - Ja.
Jeg ordner benzinen.
BASERET PÅ TÅGEN AF STEPHEN KING.
Øjeblik.
- Jeg går med. - Jeg klarer det selv.
Det er okay.
- Jeg hjælper med at tanke. - Jeg bliver her.
Nathalie, fortæl, hvad der foregår.
Hvornår indtræffer miraklet?
Det sorte forår er miraklet.
Sludder!
Da det skete i 1860...
var det pga. Et overgreb på en pige, og nu er det sket igen.
Naturen tog Mikhail, fordi han havde gjort ugerninger, som han kom i fængsel for.
Naturen tog Link, pga. Det han gjorde mod mig.
Og Romanov, fordi han gav Link ordrer.
Og hver gang skånede Hun mig.
Tænk over det, før I tvivler på mig igen.
Jeg savner det.
Går du nu derud igen?
Snart.
Når jeg ved, hvad den beder mig om.
Det er bedst, at du ikke rører mig. Din mor skyder nok hånden af mig.
Selvom den er brændt, kan jeg lide det.
Er der nyt fra vestfronten?
De skændes meget om, hvordan rationerne skal fordeles.
Gus og hans lommeregner.
Han er begyndt at tale om at finde ådsler.
Ekspeditioner.
Han spørger efter frivillige.
Jeg kan forestille mig, at det var en fiasko.
Det bliver slemt.
Det er allerede slemt.
Det bliver værre.
- Kan jeg gøre noget? - Du kan finde et værelse til mig.
Et værelse uden vinduer.
Må jeg sætte mig?
Selvfølgelig. Værsgo.
Vi blev gift her.
- Liza og jeg. - Viede Romanov jer?
Ja.
Han begravede hende også.
Da han gjorde det, sagde han:
"Gud hører din bøn, hvis du bekender din tro på Ham."
Det er kirkens måde at sige: "Det var din skyld, du bad ikke nok."
Godt, at han ikke vendte tilbage.
Da du trådte ind gennem døren alene...
følte jeg mig...
lettere.
Det må have været svært for dig.
Hvad?
At opfostre et barn alene.
Min mor var ikke...
Hun var der ikke.
Så jeg ved, hvordan det er at blive opfostret af en far, som...
Det var det sidste, jeg ønskede Jay.
Men sådan blev det.
Jeg anede ikke, hvad jeg lavede.
Jeg ved ikke, hvordan...
man taler om ting eller lærer nogen,
hvordan man er...
en person.
Jeg kvajede mig.
Jeg opfostrede en dreng, som...
Hvad?
Jeg tror, at det var ham.
En del af mig vidste det vel allerede samme aften,
men da jeg gik ud efter dig i tågen, fornemmede jeg det i hele kroppen.
Jeg tror, at han voldtog pigen.
Kom.
Hej, far.
Der står mad på komfuret.
Hvor er mor?
Inde i stuen.
Tredje dag efter at tågen kom,
kunne hun ikke sove. Hun var så bange.
Da jeg vågnede, stod hun ude på verandaen.
De havde taget hende.
Hvem?
Fuglene.
Enorme flokke.
Jeg hentede geværet, men det var for sent.
Det hele er min skyld.
Jeg opfostrede ham.
- Du er et godt menneske. - Nej.
Da hun døde, mistede jeg også ham.
Hvordan kommer folk sig over tab?
Hvordan kommer du dig over Benedict?
Vidste du, at sporene, som fly efterlader på himlen,
indeholder miljøfarligt hospitalsaffald?
Der sker så meget grimt i verden.
Det er forfærdeligt.
Onde mennesker. Onde, onde mennesker
som skader selve livets oprindelse.
Og nu har Moder Jord fået nok.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jo, det ved du godt.
Du er forblændet af samfundet, men inderst inde ved du det godt.
Du ved det, og det er ikke din skyld.
- Du skal bare åbne øjnene. - Hvordan gør jeg det?
Mærk dit formål.
- Jeg ved ikke, hvad mit formål er. - Jo.
- Fortæl mig, hvad det er. - Mærk efter. Stol på dine instinkter.
- Jeg har vist ikke nogle. - De er bedre, end du tror.
- Jeg har intet formål. - Alt i naturen har et formål.
Endog volden.
Dyr slår ihjel for at overleve. Ikke for fornøjelsens skyld.
Det gør kun mennesker, og når de gør det, krænker de naturens orden!
Det er derfor, at det sorte forår er her.
Det er her for at tage de krænkende.
Jay?
Mit formål er at genoprette ordenen.
Det har det altid været.
Du overholdt bare den forkerte lov.
Klæder den mig?
Så smukt.
Kom!
Hold da op.
Sørens også.
Nu kommer jeg.
- Kom du noget til? - Godt, at jeg tog en stor hjelm.
- Vent, så kommer jeg. - Jeg har det fint.
- Har du det godt? - Ja, ja.
Har du ønsket dig sådan et liv?
Hvad mener du?
Du ved... Havemøbler, grillfester, julebelysning...
Jeg husker intet, kan du huske det?
Jo, men hvad siger dit instinkt dig?
Det lyder ret hyggeligt.
Ikke også?
Nej.
Restaurantdelen er nok tættere på.
- Der er 800 meter derhen. - Efter en uge uden el...
er maden nok for dårlig til, at det ville være umagen værd.
- Vi bør måske satse på Pricemart. - De kan allerede være blevet plyndret.
- Ved I, hvad hun gør lige nu? - Hvem?
Det ved I godt. Alex.
- Hvad gør hun, Shelley? - Kysser ham, hun anklagede for voldtægt.
- Du milde! - Det kommer ikke os ved.
Der er noget galt.
Hør nu her... Jeg ved ikke, hvordan det er at miste et barn,
men det kunne være sket for hvem som helst.
Det, du gør, er farligt. Du er nødt til at holde op.
- Lad hende dog tale ud. - Hun var derinde med min datter.
Hun rørte ikke en finger, og jeg så hende gå ud fra tågen uden skrammer.
- Lyder det ikke mærkeligt? - Det lyder som volapyk.
- Hun mistede sin datter. - Hun risikerer at oppiske hysteri.
Nå, er den sørgende kvinde hysterisk?
Er det sådan, du håndterer det?
Hun har en pointe.
Jeg prøver bare at beskytte mit center.
Det er ikke dit center.
Hvor har I været?
Vi stod på rulleskøjter.
- Din mor leder efter dig. - Naturligvis.
Det er ikke så ilde at have en omsorgsfuld mor.
Vi har brug for vand.
Det står ude i skabet under servicekorridoren.
Kan du hjælpe med det?
Selvfølgelig.
Godt.
Halløj!
Åbn døren!
Luk mig ud!
Troede du, at jeg ville lade dig fortsætte med det der?
- At du måtte gøre hende fortræd igen? - Åbn døren!
Du kan ikke gøre sådan.
Bare vent.
Eve?
Eve! Eve!
Luk mig ud!
Hjælp!
Du har nok ikke engang grædt.
Din mor havde verdens største hjerte.
- Jeg har grædt hver dag. - Du kan ikke græde.
Jo, jeg kan.
Du har aldrig elsket mig.
Det er sandt.
Hvis jeg kan elske, så må det være dig, der er noget galt med, ikke mig.
En far skal elske sin søn.
Og en mand skal elske kvinder, så vi er nok defekte begge to.
Nu slipper vi for at lyve overfor hinanden.
Det er på tide, at jeg begiver mig væk. Nu ved jeg, hvad den vil have af mig.
- Hvad? - Connor afslørede en dyster hemmelighed.
Hans søn voldtog Copeland-pigen.
Han hørte sidst fra sønnen i storcentret. Så vi skal derhen.
Hvorfor?
Så vi kan ofre dem, som krænkede naturens orden.
Kun når vi er renset for smitten,
vil den fjerne sig og lade os leve i fred
og harmoni med hinanden igen.
- Jeg forstår det ikke. - Er det ikke mere vold?
- Det er meningsfuld vold. - Hvad er forskellen?
At knuse liv skaber liv.
- Hvorfor Jay? - Fordi han voldtog pigen.
- Han er katalysatoren, som i 1860. - Hvordan ved du det?
Hun har haft ret om alt andet.
Hvor er fader Romanovs Gud?
Vi er klar.
Jeg har fundet en vej.
Følg med os.
Hjælp med at genoprette ordenen.
Hjælp!
Vær nu sød!
Luk mig ind.
- Er du bevæbnet? - Nej, jeg gør dig ikke noget.
- Du er mr Copeland! - Hvem er du?
Vic. Jeg arbejder i computerspil-butikken. Luk mig ind! Jeg kender Alex!
- Har du set hende? - Ja, jeg er lige kommet fra centret.
Alex løj for os. Eve har også løjet.
Har du set Jay komme tilbage?
Nej. Hvorfor?
Han skulle bare hente vand. Der er gået en halv time.
Han er nok bare på toilettet eller noget.
Jeg tror...
Jeg går lidt rundt og ser, om jeg kan finde ham.
Vent på din mor.
Det er okay. Jeg er tilbage om lidt.
- Alex, hvad laver du her? - Jeg leder efter Jay. Har I set ham?
- Ikke siden i går aftes. - Hvorfor holder du dig ikke væk fra ham?
- Shelley... - Piger dater jo ikke deres voldtægtsmand.
- Tak for hjælpen. - Medmindre der er noget galt med pigen.
Pigen som tågen nægtede at røre.
- Jeg bad ikke om din mening. - Det er synd. For du får den alligevel.
Så... Hold nu op. Lad hende være.
- Hvorfor er du immun over for tågen, Alex? - Shelley, vi har meget at se til.
Lad det ligge.
- Har Alex det godt? - Ja, hun har det godt. Hun overlevede.
- Kom hun til skade? - Nej.
- Ikke endnu. - Hvad skal det sige?
De er ved at flippe ud derovre.
- Det er som i The Last Stand. - Hvad er det?
Et spil hvor man forsvarer sig mod zombier og overlevende. Alle mod alle.
Jeg overlevede ved at gå fra hus til hus. Hvor er vi på vej hen?
Storcentret.
Fantastisk.
Det var sjovt.
Ja, det var det.
Jeg kan ikke huske, at jeg har haft sex før, men det her må have været godt.
Du var helt okay.
Det var nok ikke din første gang.
Gad vide, om jeg har en kone et sted?
I så fald savner jeg hende ikke, det gør bare det hele mere mærkeligt.
Dem på Arrowhead ved det måske.
Hvis jeg slog en fyr ned, som ville slå mig ihjel,
så bør jeg nok ikke vende tilbage dertil lige nu.
Havde du...
nogen før...
alt det her?
Nej.
Vi må hellere gå. De venter på os.
BRIDGEVILLE STORCENTER
Kom ind.
- Wes, hvad kan jeg hjælpe dig med? - En madplan.
Jeg prøver at minimere alle risici, men jeg har ikke noget konkret forslag.
Vi skal nok klare den.
Jeg er soldat. Når folk siger, at hjælpen er på vej, så taler de om mig.
Hjælpen burde være kommet.
- Folk er ved at miste modet. - Det ved jeg godt.
Vi må gøre noget.
- Som sagt arbejder jeg på det. - Nej, jeg mener Shelley.
Hun er en urostifter, og folk begynder at lytte til hende.
- Hvad siger hun nu? - At Alex kun overlevede tågen...
fordi hun er en del af den, at de er forbundede.
Hjælp... Det er det rene vanvid.
Vi har mad til et døgn mere, og de er klar til at tro på hvad som helst.
Jeg ser på det.
- Hvem er det? - Det er Alex' far.
Fik du også noget af ham?
Han har altid virket lidt svanset.
Hvor er du klam.
De var mere som en familie for mig, end du var.
Selvom det ikke betyder så meget, med tanke på hvilken psykopat du er.
Du ved, at mor var bange for dig, ikke?
Hun var bange for dig.
Hun troede nok, at hun elskede dig. Det gjorde hun ikke.
Hun nænnede ikke at indrømme det, men hun vidste det.
Vidste hvad?
Du er et monster.
Ikke piksutteriet, det accepterede hun.
Det havde selv jeg gjort, hvis du havde været rask.
- Du lyver. - Alle de piller hun tog...
- Hun afskyede dig. - Hold op med at sige det!
Jeg ved, hvad du kaldte hende. Hun fortalte mig det.
Hun ville ikke forlade dig. Jeg ville ikke lade hende blive dit offer.
Ja, du har søreme en skrue løs. Det var derfor, hun gik derud.
- Det var derfor, hun var så bange. - Hun elskede mig!
Ingen kan elske dig. Ikke den du virkelig er.
- Alex elsker mig. - Til hun finder en, der kan bolle hende!
Det gjorde jeg!
Jeg var nødt til det.
Jeg kunne ikke lade hende vælge en som Jay.
Det er okay.
Hun elsker mig.
Mor elsker mig.
Du...
Du elsker mig.
- Hvem fanden er han? - Vic. Fed delfin.
- Han er okay. Han må godt blive her. - Der er problemer i centret.
- Vi må derhen. - Hvor er Adrian?
Han er stadig derinde.
Lort!
- Gud Adrian. Hvad skete der? - Han... Han prøvede at slå mig ihjel.
Tag det nu roligt, Adrian.
Han gik amok. Han flippede ud.
Adrian, her, her...
Hold den der.
Han var ikke ved sine fulde fem, okay?
Undskyld. Jeg burde være gået med dig.
- Nu har jeg ingen. - Nej.
Adrian... Adrian, du har os.
Du har os. Du vil altid have os, forstået?
Du vil altid tilhøre familien.
Godt, lad mig nu se...
Du skal have desinfektionsmiddel. Hvor er medicinskabet?
- På badeværelset. - Okay.
Sæt dig ned.
- Tak. - Tænk ikke på det.
- Jeg skal bruge jod. - Det burde stå der.
Øverste hylde. Måske bare nogle plastre.
Nej, jeg tager ingen chancer med dig. Lad mig se...
Godt.
Sådan...
Hør...
Bare rolig.
- Lover du mig det? - Hvad?
Lover hvad?
At jeg altid vil være en del af jeres familie, uanset hvad?
Det lover jeg.
Også selvom jeg gjorde noget dumt?
Bare rolig, Adrian.
Jeg forlader dig ikke, forstået?
Lad os se, om der er andet.
Hvorfor har I...?
Jeg ville bare ikke være ensom.
Hvad?
- Hvad sagde du? - Jeg kunne ikke miste hende.
Hun er den eneste, som elsker mig.
Jeg er så ked af det.
Adrian.
Adrian, hvad gjorde du?
Hvad gjorde du? Hvad gjorde du?
Du sagde, at jeg altid ville være en del af jeres familie.
Uanset hvad.
Det gør ondt.
Jay ville tage hende fra mig.
Bliv der!
Du har brug for hjælp.
Det må du ikke sige.
Jeg er ikke syg. Jeg er ikke et misfoster.
Du... Du sagde...
Du sagde, at jeg altid ville være en del af jeres familie.
- Det er sandt. - Men du er som alle andre.
Nej, Adrian.
Nej.
- Gå ned på knæ. - Adrian.
Ned!
Okay, fint.
Jeg ligger på knæ, Adrian. På knæ.
Jeg elsker hende. Jeg skal nok beskytte hende.
Jeg skal nok beskytte dem begge to.
Jeg beder dig, Adrian. Lad nu være.
Undskyld.
Jeg beder dig, Adrian.
- Adrian, hvad skete der? - Hvor er Kevin?
- Han... - Tag det nu roligt, Adrian.
- Du skal sige, hvor han er. - Han er død!
Nej, nej...
Fandens også!
Far dræbte ham.
Er du sikker?
Han skød ham i ansigtet.
Jeg prøvede...
- Hvad gør vi? - Kører hen til storcentret.
Hvorfor? Kevin ville derhen.
Vi... Vi må bare væk herfra.
Nej, nej!
Jeg lovede ham det... Jeg lovede at beskytte dem.
Jeg lovede at passe på dem.
Okay.
Har du børn?
Ikke så vidt jeg ved.
Intet andet får dig til at føle dig så stor
og så utilstrækkelig samtidig.
Alex havde intet med tågen at gøre.
Men jeg...
orkede ikke at se hende i live.
Og endda lykkelig.
Du påsatte branden.
Shelley, du er nødt til at droppe det vanvid.
De begynder at tro dig.
Indrøm det, ellers gør jeg det for dig.
Det ville jeg også gøre.
Jeg gik hen til dit kontor for at tale med dig.
Forestil dig overraskelsen, da jeg fandt mad der.
Du måtte ikke gå derind.
Hvordan mon de vil reagere, når de hører om dit personlige forråd?
Jeg gør mit bedste. Jeg prøver bare at være til hjælp.
Du ville sende folk ud efter mad, selvom vi har nok her.
Nogen skal jo holde roret.
Det er vigtigt, at jeg holder mig i live. For alles sikkerhed.
Vi er vel nok skøre begge to.
Indrømmer du det?
Jeg...
Nej. Shelley...
Eller skal jeg gøre det for dig?
Nej! Vær nu sød, Shelley.
Nej, nej...
- Slip mig. - Det er for alles sikkerhed.
Du skal nok klare den, selv efter at du er blevet smidt ud.
Slut dig til din datter.
Er du klar?
- Jeg tror... - Du vil blive her.
- Hvad med de andre? - De turde ikke sige noget.
De ville ikke skuffe dig.
Det er ikke fordi, vi ikke tror dig.
Der er mere sikkert her.
Vi vil vente og se.
Det forstår jeg.
Gør du?
Tak.
Må Hun velsigne dig.
- Hvor er de henne? - De vil blive her. De skammer sig.
Her er altså smukt.
Er du klar?
Ja.
At knuse liv skaber liv.
Luk os ud!
Hjælp.
Hjælp!
- Hvad skete der? - Jeg fandt hende sådan der.
- Du gjorde det. - Nej, vent!
- Jeg hørte jer før. - Vent!
Hvem skulle ellers have gjort det?
Alex.
Det var Alex. Jeg så hende løbe væk.
Shelley må have fået færten af noget.
Det var Alex.
Tekster af: Sheila N. Hasahya